D TEMA D1 Методрекомендації  f Б_Зима Планув заготів

УДК	
Про методичні підходи до обґрунтування планових  обсягів заготівель у первинній ланці системи споживчої кооперації
Зима Богдан Васильович, канд.екон.наук, професор. ПУСКУ
Анотація
Викладено принципові методичні підходи в кооперативних організаціях і підприємствах до обґрунтування планових обсягів закупівель окремих видів сільськогосподарської продукції у  товаровиробників, що базуються на визначенні власних  потреб у такій продукції  і для оптового продажу. Підкреслена необхідність врахування при цьому можливих (прогнозних) обсягів товарних ресурсів у місцевих сільськогосподарських товаровиробників.

Ключові слова: кооперативні організації і підприємства;  заготівлі; потреби кооперативної організації/ підприємства у сільськогосподарській продукції; оптова торгівля сільськогосподарською продукцією:  загальний обсяг заготівель.
О методических подходах к обоснованию объемов заготовок сельскохозяйственной продукции в первичном звене системы потребительской кооперации  
Зима Б.В., канд.экон.наук, профессор 
Аннотация
Освещены принципиальные методические подходы к обоснованию плановых объемов закупок отдельных видов сельскохозяйственной продукции у сельскохозяйственных товаропроизводителей в потребительских обществах  и кооперативных предприятиях, которые базируются на определении собственных  потребностей в такой продукции и потребностей  для оптовой продажи закупаемой и перерабатываемого на собственных  производственных мощностях сырья.  Подчеркнута необходимость учета  при этом возможных товарных ресурсов у местных сельскохозяйственных товаропроизводителей – на локальном первичном рынке аграрной продукции.
Ключевые слова: кооперативные организации и предприятия,  заготовки; потребности кооперативной  организации/предприятия в отдельных видах сельскохозяйственной продукции для собственной розничной торговой сети, ресторанного хозяйства, переработки на собственных производственных мощностях; оптовая торговля сельскохозяйственной продукцией ; общий объем заготовок.
On systematic techniques for substantiating planned amount of farm products procurement in the primary link of consumer cooperative system.
Zyma Bohdan Vasiljevich. Candidate of economic sciencer, professor
Summary
The article reveals the principle systematic techniques in cooperative organization and  enterprises for substantiating planned amount of farm products  procurement of certain sorts  of farmers products, which are bases  on specifying their own  demands for such products  and for wholesaling  as well. 
The necessity of accounting of possible forecast amount of emphasized.
 Key worde: cooperative enterprises and organizations, procurements, cooperative organizations demands for agricnltural products procurements, wholesaling  of farm products/

В нинішніх умовах  досягнення кооперативними організаціями і підприємствами своїх головних соціально-економічних цілей чи не вирішальною мірою залежить від стану й розвитку їхньої заготівельної діяльності [1;2]. За нашими розрахунками, зробленими на основі відповідних даних по системі 

2
Укоопспілки за останні роки [11;12], надходження закуплених кооперативними організаціями і підприємствами безпосередньо у сільськогосподарських товаровиробників продуктів  і продукції перероблення закупленої ними сільськогосподарської сировини на своїх виробничих потужностях  забезпечують системі  понад 1/5  товарообороту її роздрібної торговельної мережі,  більш 1/4 товарообороту по продовольчих товарах, біля 40% товарообороту по продовольчих товарах з вирахуванням з нього обороту по алкогольних напоях і тютюнових виробах, а по порівнянному колу товарів частка зазначеного джерела  перевищує 70 % . Більш повне використання цього джерела товарного забезпечення кооперативної торгівлі вимагає поліпшення управління цією життєво важливою галуззю системи й у першу чергу – її планування, рівень якого, як показують дослідження, у первинній кооперативній ланці  ще не відповідає сучасним вимогам. 
Проблеми  стану й розвитку заготівельної діяльності споживчої кооперації,  її місця й ролі у системі АПК досліджувались і висвітлені у численних публікаціях науковців  і практиків, зокрема, Бабенка С.Г., Березіна О.В., Березіної  , Бутенко Н.В., Зими Б.В., Писаренка М.П. та інших. Однак у них зосереджено  увагу переважно на загальних проблемах галузі [1-3;5], а методичні  підходи до планування заготівель ґрунтовно розроблені свого часу лише  для умов планово-директивної економіки [4;6-9]. Питання ж розроблення й удосконалення методології планування кооперативної заготівельної діяльності в умовах ринку до цього часу не знайшли належного висвітлення в наукових публікаціях, навчальній літературі тощо. 
Мета статті: висвітлення розроблених автором методичних підходів до обгрунтування планових  обсягів заготівель сільськогосподарської продукції у первинній ланці системи споживчої кооперації у нинішніх умовах.
На наш погляд, планування обсягів заготівель у споживчому товаристві, кооперативному заготівельно-переробному підприємстві чи його відокремленому підрозділі має опиратися передовсім на визначенні потреби:
-по-перше,  власної торговельної мережі, мережі ресторанного господарства, переробних потужностей у окремих видах продукції сільського господарства  та продуктів її перероблення; 
- по-друге, для оптового продажу закуповуваної  сільськогосподарської продукції торговельним, заготівельним чи переробним підприємствам своєї системи,  на міських роздрібних та оптових аграрних ринках, переробним і торговельним підприємствам інших систем тощо)
Одночасно, з іншого боку, при визначенні планових обсягів зазначених потреб необхідно враховувати реальні можливості закупівель кожного виду продукції кооперативною організацією / підприємством, що характеризуються перш за все очікуваними й прогнозними обсягами ресурсів такої продукції у сільськогосподарських виробників на території діяльності, тобто можливої 

3
пропозиції на місцевому (локальному/ регіональному) первинному ринку аграрної продукції.
Відтак плановий обсяг заготівель певного виду продукції має враховувати   загальний обсяг таких потреб у ній кооперативної організації/підприємства, але в межах очікуваного (прогнозного) обсягу його товарних ресурсів у  місцевих сільськогосподарських товаровиробників (особистих селянських господарствах, сільськогосподарських підприємствах тощо) у плановому періоді:
Зпл. =   ∑Пі  ≤    Р		(1)
 де Зпл .- плановий (прогнозний) обсяг закупівель кооперативної організації (підприємства, відокремленого підрозділу) певного виду сільськогосподарської продукції  у плановому періоді; 
Пі  - потреби кооперативної організації /підприємства у даному  (і –тому) виді сільськогосподарської продукції у плановому періоді;
Р – очікувані (прогнозні) товарні ресурси (можлива пропозиція) даного (і-того)  виду продукції у  місцевих сільськогосподарських товаровиробників у плановому періоді.
Слід мати на увазі, що методичні підходи до визначення потреб кооперативної організації / підприємства  у сільськогосподарській продукції мають свої особливості передовсім залежно від призначення закуповуваної продукції, схеми її просування від виробників до споживачів, що розглядаються нижче.
Потребу у сільськогосподарській продукції для продажу через власну роздрібну торговельну  мережу на плановий період (рік) слід визначати в рамках розроблення плану товарного забезпечення роздрібного товарообороту споживчого товариства / кооперативного підприємства чи його відокремленого підрозділу роздрібної торгівлі з використанням відповідної галузевої методики та з 
урахуванням наведених нижче особливостей й на основі такої принципової методичної схеми: 
Обсяг закупівель сільськогосподарської продукції для продажу через власну роздрібну торговельну мережу	

=	Продаж через власну роздрібну торговельну  мережу (включ. втрати та інші, крім продажу, задокументовані витрати)	

+ -	Збільшення (+), зменшення (-)  запасів товару у торговельній мережі протягом планового періоду	

-	Надходження у торговельну  мережу з усіх інших джерел, крім надходження від власних закупівель	
 
Обґрунтування планових обсягів закупівель сільськогосподарської продукції для продажу через власну роздрібну торговельну мережу слід проводити  у розрізі основних видів сільськогосподарської продукції, що надходять у торговельну мережу від власних закупівель й продаються через неї кінцевим споживачам (населенню) без перероблення  на власних виробничих потужностях, за номенклатурою,  порівнянною з товарною номенклатурою роздрібної торгівлі. При цьому із загальних обсягів закупівель для продажу через торговельну мережу важливо виділяти обсяги заготівель для цієї мети, здійснювані безпосередньо працівниками цієї мережі (продавцями тощо).

4
Вибір детальної схеми/алгоритму обгрунтовуючих розрахунків залежить від особливостей як торговельної, так і заготівельної діяльності  кооперативної організації / підприємства й повинен, передовсім, враховувати стан місцевого первинного аграрного та споживчого ринків кожного товару.
Підсумкові розрахунки планових обсягів закупівель сільськогосподарської продукції для продажу через власну роздрібну торговельну мережу,  мають враховувати особливості відображення у звітності показників загального обсягу заготівель (у фактичних закупівельних цінах, без ПДВ) й роздрібного товарообороту, що відображується у звітності в роздрібних цінах продажу товарів кінцевим споживачам (населенню).  
Перерахунок вартісного обсягу закупівель сільськогосподарської продукції для продажу через власну торговельну мережу у роздрібних цінах може бути проведено за  наведеною нижче схемою, алгоритм розрахунку за якою виражений формулою (2). 
Роздрібний товарооборот торговельної мережі, забезпечений надходженням сільськогосподарської продукції від власних закупівель	

=	Обсяг власних закупівель сільськогосподарської продукції для продажу через власну торговельну мережу (у закупівельних цінах, без ПДВ)	

+	ПДВ на вартість закупленої продукції у закупівельних цінах (без ПДВ)	

+	Торговельна націнка («реалізоване накладання»)  на вартість закупленої продукції у закупівельних цінах (без ПДВ)	

+	ПДВ на торговельну націнку («реалізоване накладанн»)	

Р.т/о с.г.= Зоб.+ (Зоб.* ПДВ/100)+(Зоб*Тнац/100)+ [(Зоб*Тнац/100)*ПДВ/100)]	(2)
де  Р.т/о с.г. - роздрібний товарооборот власної торговельної мережі, забезпечуваний надходженням сільськогосподарської продукції від власних закупівель сільськогосподарської продукції;
Зоб. – загальний вартісний обсяг власних закупівель сільськогосподарської продукції для продажу через свою торговельну мережу (у закупівельних цінах без ПДВ);
ПДВ -  ставка податку на додану вартість (20 %);
Тнац – середній рівень торговельної націнки  («реалізованого накладання») у торговельній мережі, у % до купівельної вартості товарів (без ПДВ).
Потреби у сільськогосподарській продукції для забезпечення продуктами власної  мережі ресторанного господарства споживчого товариства (окремого підприємства чи відокремленого підрозділу ресторанного господарства) на плановий період також доцільно визначати в рамках розроблення плану товарного забезпечення товарами і продуктами цього виду економічної діяльності з використанням відповідних галузевих методик та/або  наведених нижче методичних особливостей. При цьому для обгрунтування планових обсягів заготівель важливо виокремити з загальних обсягів потреби мережі ресторанного господарства  у кожному конкретному продукті (товарній групі)) обсягів, що забезпечується за рахунок власних закупівель кооперативної організації, у тому числі закупівель, що здійснюються безпосередньо працівниками цієї мережі. 

5
При визначенні потреби у продуктах мережі ресторанного господарства слід враховувати деякі загальні звітні (очікувані) за передплановий період і планові (прогнозні) показники цього виду економічної діяльності
	Товарооборот мережі ресторанного господарства обліковується у цінах фактичного продажу купованих товарів і продукції власного виробництва, які вище за ціни продукції власних закупівель на розмір націнки ресторанного господарства. Рівень націнки слід враховувати при плануванні заготівель для потреб ресторанного господарства, загальний обсяг яких визначається у закупівельних цінах. У планових розрахунках можна користуватися показником відношення націнки ресторанного господарства до товарообороту (питомою вагою націнки у товарообороті) та/або показником рівня націнки, тобто відношення націнки до вартості продукції чи товарів у купівельних цінах.
У разі застосування у мережі ресторанного господарства диференційованого рівня націнки (різних рівнів націнки на куповувані товари і на  продукцію власного виробництва, на окремі групи продуктів чи страв тощо) у планових розрахунках слід враховувати відповідні диференційовані рівні націнки. При потребі, для проведення аналітичних розрахунків, перерахунок рівня націнки у показник, що характеризує відношення суми націнки до товарообороту  ресторанного (у тому числі й до товарообороту з реалізації власної продукції, окремих груп товарів чи страв), і навпаки, може бути проведений за формулами (3) або (4): 
  	Нац.т/о =  Нац  /  (100+ Нац.)		(3).
Нац  =  Нац.т/о  / (100 - Нац.т/о) 		(4)
де: Нац.т/о - націнка у відсотках до товарообороту ресторанного господарства
Нац  - рівень націнки, % (до покупної вартості)
Обґрунтування планових обсягів потреби у продуктах ресторанного господарства, що забезпечується за рахунок власних заготівель, може проводитися також з використанням інших методичних підходів. Зокрема, залежно від прийнятого у кооперативній організації/ підприємстві порядку встановлення рівнів націнки ресторанного господарства, можуть застосовуватися такі методичні підходи: 
-у разі застосування однакового рівня націнки  для всіх товарів чи для всіх продуктів, що витрачаються на виготовлення продукції власного виробництва - виходячи із  загального планового обсягу реалізації продукції власного виробництва у фактичних цінах реалізації і процентного відношення до нього купівельної вартості витрачених продуктів, у тому числі таких, що надходять від власних заготівель працівниками ресторанного господарства; 
-у випадку застосування диференційованих рівнів націнки  на окремі  групи товарів (купованих і власної продукції) чи на окремі групи страв - виходячи і з загального планового обсягу реалізації продукції власного виробництва (з вирахуванням націнки ресторанного господарства) і процентного відношення до 

6
нього купівельної вартості витрачених продуктів, у тому числі таких, що надходять від власних заготівель;
Поряд з цим слід також враховувати, що планом самого ресторанного господарства показники рівнів потреби в окремих продуктах  (по відношенню до обороту з реалізації власної продукції), ціни, розміри націнки  тощо на плановий період можуть відрізнятися від показників передпланового періоду..
Потреби у сільськогосподарській продукції (сировині) для перероблення на власних виробничих потужностях на плановий період (рік), що залежать від виду здійснюваного  виробництва та необхідної для цього сировини, визначаються в рамках розроблення плану виробничої діяльності споживчого товариства, кооперативного підприємства чи відокремленого підрозділу і можуть бути встановлені за наведеною нижче  принциповою схемою та алгоритмами.
Принципова методична схема визначення потреб власного виробництва споживчого товариства / кооперативного підприємства, відокремленого виробничого підрозділу в окремих видах сільськогосподарської сировини, що забезпечується за рахунок власних закупівель такої сировини
Потреба у сировині для власного виробництва, що забезпечується за рахунок власних закупівель такої сировини	

=	Загальна потреба у сировині для власного виробництва  (крім потреби у сировині для випуску продукції на давальницьких засадах)	

-	Надходження сировини від власного підсобного сільськогосподарського виробництва	

-	Надходження сировини з інших джерел - купівлі у оптовиків тощо (крім надходження від власних закупівель сировини у її виробників)	

Загальна потреба у конкретній сировині (виді сільськогосподарської продукції) для власного виробництва на плановий період (рік тощо) може визначатися за алгоритмом формули (5):
Сзаг  =   Взаг  /  Кв.с.			(5)
 де Сзаг . - загальна потреба у сировині (певного виду сільськогосподарської продукції) у натуральному виразі для власного виробництва певного виду готової продукції  у плановому періоді (крім потреби у сировині для випуску продукції на давальницьких засадах);
Взаг – загальний випуск певного виду продукції на власних виробничих потужностях  у натуральному виразі у плановому періоді   (крім випуску такої продукції з давальницької сировини);
Кв.с.. – коефіцієнт витрат сировини  на виробництво одиниці (1 тонни тощо) готової продукції
В аналітичних і планових (прогнозних)  розрахунках для визначення потреб у сировині одних видів готової продукції використовуються середні коефіцієнти витрат основної сировини на одиницю готової продукції, по інших – коефіцієнти (проценти) виходу  готової продукції з 1 тонни основної сировини тощо.
При проведенні розрахунків слід використовувати конкретні й, бажано, середньозважені коефіцієнти чи норми витрат сировини по основному виробничому асортименту готової продукції (оскільки по окремих видах готової продукції вони, як правило, суттєво відрізняються). Не виключено, що потреба в сировині для випуску деяких видів готової продукції (наприклад,  оригінальної/ 

7
ексклюзивної продукції, виготовлюваних за місцевими, народними рецептами тощо) визначається на основі даних обліку, пробних випусків тощо.
У разі потреби, перерахунок норм виходу готової продукції  у коефіцієнт витрат основної сировини на випуск такої продукції і навпаки можна провести за формулами (6) та/ або (7).
Квитр.с  =  100  /  Нвих		(6)
Нвих  = 1 / Квитр.с  *100		(7)
 де Квитр.с - коефіцієнт витрат основної сировини на випуск  1 тонни готової продукції 
Нвих   - норма виходу готової продукції з 1 тонни сировини, %.
В умовах конкретної кооперативної організації/ підприємства можуть використовуватися й інші алгоритми (схеми послідовності розрахунків), що враховують специфіку даної організації, вид здійснюваного виробництва, призначення і попит на готову продукцію, її конкурентспроможність на ринку, можливості закупівель сировини відповідної якості для забезпечення виробництва  тощо.
Підсумковими результатами планових розрахунків за наведеними схемами й алгоритмами, які є проміжними у плануванні заготівельної діяльності кооперативної організації / підприємства, мають бути :
 	1)планові обсяги закупівель окремих видів продукції для забезпечення сировиною власного виробництва;
 	2)загальний вартісний обсяг закупівель сільськогосподарської продукції для цих цілей  у планових (прогнозних) закупівельних цінах .
З урахуванням призначення закуповуваної  споживчим товариством / підприємством (його відокремленим підрозділом) сільськогосподарської продукції загальні планові обсяги її заготівель, як правило,  мають передбачати:
1) забезпечення власних потреб (продажу через власну роздрібну торговельну мережу, надходження продуктів у мережу ресторанного господарства та сировини на для перероблення на виробничих потужностях));
2) реалізацію закуповуваної продукції іншим кооперативним організаціям/ підприємствам (райкоопзаготпрому, іншим підприємствам споживспілки) та іншим оптовим покупцям.
У споживчому товаристві, кооперативному підприємстві (відокремленому підрозділі) при плануванні обсягів заготівель пріоритет повинен належати, як правило, забезпеченню сільськогосподарськими продуктами  ї сировиною потреб власної господарської діяльності. Тобто заготівельна діяльність виступає тут передовсім як внутрішня логістична підсистема кооперативної організації / підприємства. Поряд з цим, важливе збільшення також обсягів заготівель для оптового продажу сільськогосподарської продукції в основному райкоопзаготпрому, підприємствам роздрібної торгівлі і ресторанного господарства споживспілки (в межах потреб зазначених підприємств, що не 

8
забезпечуються їхніми власними закупівлями), а також  для  оптового продажу покупцям інших систем, форм власності.
У заготівельно-переробному підприємстві райспоживспілки/ районного споживчого товариства (райкоопзаготпромі тощо), пріоритетною може бути функція оптової торгівлі закупленою і переробленою на власних виробничих потужностях сільськогосподарською продукцією. При цьому такі підприємства здійснюють оптову торгівлю як продукцією власних заготівель, так і продукцією, що закуповується споживчими товариствами  і надходить до них на основі  угод.
Відтак обґрунтування обсягів закупівель окремих видів сільськогосподарської продукції як у споживчих товариствах, так і зазначених підприємствах (у т.ч. спеціалізованих  заготівельно-переробних)  вимагає двох різних методичних підходів, спільним для яких є лише те, що вони повинні виходити з потреби  у відповідній продукції, але враховувати особливості як її призначення, так і джерел надходження.
Заключною стадією планування закупівель окремих видів продукції  у споживчому товаристві / кооперативному підприємстві має бути оцінка реальності досягнення визначених розрахунковим способом обсягів закупівель шляхом порівняння їх передовсім з обсягами виробництва/пропозиції і стану конкуренції на відповідних місцевих первинних товарних ринках аграрної продукції, а також з можливостями реалізації продукції, як  закуповуваної так і перероблюваної, шляхом оптового продажу, за окремими каналами оптової торгівлі .
На основі визнаних  реальними запланованих обсягів закупівель окремих видів сільськогосподарської продукції і її оптового продажу та з урахуванням відповідних планових (прогнозних ) середніх закупівельних і оптових цін визначаються два узагальнюючі вартісні показники споживчого товариства (кооперативного підприємства, відокремленого підрозділу) на плановий період:
1)	загальний обсяг заготівель  сільськогосподарської продукції (у закупівельних цінах);
2)	 загальний обсяг оптового продажу закуповуваної сільськогосподарської продукції – оптового обороту  (у оптових цінах).
Висновки з дослідження і пропозиції.
Таким чином, для покращення забезпечення кооперативної торгівлі продовольчими товарами важливе вдосконалення, суттєве підвищення рівня  планування обсягів заготівель сільськогосподарської продукції в кооперативних організаціях і підприємствах, що є нагальною, практично значимою проблемою. Для її вирішення необхідне належне методичне забезпечення первинної ланки кооперативної системи методичними рекомендаціями, методиками обґрунтування планових обсягів заготівель сільськогосподарської продукції з урахуванням як потреб кооперативних організацій і підприємств для своєї торговельної мережі і оптового продажу, так і ресурсів відповідної продукції у виробників, тобто пропозиції на місцевому первинному ринку продукції аграрного сектора.

9
Література
1. Матеріали ХХ з`їзду споживчої кооперації України. К.: Укоопспілка, 2009
2. Матеріали п’ятих зборів Ради Укоопспілки дев’ятнадцятого скликанн 21 листопала 2007 рокую  – К.: Укоопспілка, 2007.
3. Стратегія розвитку споживчої кооперації України (2004-2015рр.).-  К.: Укоопспілка, 2004
4. Аганин М.В., Зима Б.В. Заготовка сельскохозяйственной продукции у населения. – М.: «Экономика», 1981.-80с.
5. Березін О.В., Березіна Л.М., Бутенко Н.В. Стан та шляхи підвищення ефективності заготівельної галузі споживчої кооперації України: Монографія. – Полтава: РВЦ ПУСКУ, 2007. – 193с.
6, Зима Б.В.,  Шадиев Х.А. Заготовки сельскохозяйственной продукции потребительской кооперацией. – М.: «Экономика», 1989.—303с.
7. Методические указания по планированию заготовок, реализации и остатков сельськохозяйственных продуктов и сырья в районном звене потребительской кооперации/ Ответств.исполнитель Зима Б.В. – М.: Центросоюз СССР, 1982. –64с. 
8. Методические указания по анализу основных объемных показателей заготовок сельскохозяйственных продуктов и сырья в районном звене потребительской кооперации/ Ответств.исполнитель Зима Б.В. – М.: Центросоюз СССР, 1982. – 96с.
9. Писаренко Н.П. Экономика, организация и планирование заготовок продукцт\ии сельского хозяйства: Учеб. для студ. вузов. – М.: «Экономика», 1988.—295с.  
10. Основні показники  господарсько-фінансової діяльності підприємств Укоопспілки за 2007 рік. – К.: Укоопспілка, 2008
11. Показники господарсько-фінансової діяльності підприємств  та організацій системи Укоопспілки за 2004-2008 роки. – К.: Укоопспілка, 2009